# data[].attributes.headline
Тут пока пусто

# data[].attributes.attachment_link.title
Освіта - про психічне здоров'я, проєкт, підтримка, підклування про психічне благополуччя, навчання

# data[].attributes.attachment_link.description
Щиро вдячний команді "Психічне здоров'я для України" за проєкт та змогу відчути себе частиною кола однодумців-реформаторів. Цікаво було дізнатися про організацію психіатричної служби у Європейських країнах, а особливо значуще, що зміни відбуваються у країнах Східної Європи.

# data[].attributes.headline
"Колошкільне": добірка питань батьків і відповіді на них С. Ройз (+посилання на практичні матеріали)

# data[].attributes.subject
"Колошкільне": добірка питань батьків і відповіді на них С. Ройз (+посилання на практичні матеріали)

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Нова українська школа | Веб-ресурс НУШ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Більшість школярів і школярок цьогоріч зможуть навчатися очно, сидіти за партами, спілкуватися з однолітками та педагогами. Щоправда, в умовах війни навіть такі звичні речі будуть незвичайними.

У своїй новій колонці дитяча й сімейна психологиня Світлана Ройз згрупувала питання, які найчастіше приходили від батьків і вчителів цього тижня. Вона розповіла, чого варто очікувати від нового навчального року та чому перші місяці "школи" будуть не про навчання й здобутки, а про стрес, адаптацію й співналаштування.

"Те, про що я ще не писала. У кінці - посилання на практичні матеріали, що можуть бути корисними", - говорить фахівчиня.

СТАБІЛІЗАЦІЯ - ЗАПОРУКА УСПІХУ

Після тривожних ночей і обстрілів діти, навіть якщо вони не демонстрували різких реакцій, спочатку можуть бути в стані завмирання, а потім ми можемо спостерігати збудження й можливу агресивну поведінку (може бути й навпаки - загальмованість). Це закономірний процес. І так має бути. Діти, які не привертають до себе уваги, якраз і можуть бути в більшій небезпеці, ніж ті, хто дозволяють собі відреагувати напруженням. Ми будемо вимушені починати зі стабілізації і онлайн, і офлайн уроки.

Стабілізація - це створення рамок безпеки, налаштування одне на одного, налаштування на приміщення (клас, укриття, кімнату, зум).

Коли ми приходимо в клас, чи починаємо урок в укритті, чи повертаємося з укриття до школи, ми "фіксуємо реальність":

словами - кажемо: "Ми в класі, ми зараз в укритті";

зоровим контактом - подивіться, де вікно, де вихід, знайдіть щось зеленого (будь-якого) кольору;

заземленням - зверніть увагу на тіло, наприклад, постукайте ногами по полу, розкладіть речі на парту, відчуйте як ви опираєтеся на спинку стільця, простукайте себе долонями, наче килим;

диханням - попросіть, наприклад, здути з парти уявні пилинки (підходять будь-які вправи, де видих повільніше, ніж вдих);

ритмом - Мартін Штраубе, який навчає травмапедагогіки, наголошував на важливості повернення відчуття ритму (у нас зараз, об'єктивно, біологічні ритми змінені), адже з ним пов'язані всі наші біологічні налаштування, зокрема, відчуття безпеки. Разом із дітьми простукайте ритм пісні, просіть, щоб діти повторили плескотом, чи тупотінням ніг ритм за нами;

рухом, руханкою - допомагає вийти зі стану заціпеніння, направляє активність, допомагає відновити концентрацію уваги.

Ми можемо разом з дітьми створити ритуал - починати перший урок з того, що вони разом співають (гімн, "Червону Калину", те, що вони самі обиратимуть), адже це:

згуртовує,

налаштовує на спільну дію,

знімає відчуття відчуження,

налаштовує нашу дихальну систему,

знімає напругу,

дає відчуття безпеки і того, що моєму голосу (мені) "тут є місце",

активізує зони Брока, які можуть бути неактивними в стресі.

Можливо, створити в класі свій особливий жест вітання та прощання і кожен урок повторювати правила (ті правила, які були очевидні, зараз важливо озвучувати). Ми маємо нагадувати, що можна пити воду, де туалет, що ми робимо, коли лунає сигнал тривоги тощо.

Вчителі (як і батьки) точно можуть зізнатися, що самі дуже втомлені й складно відновлюються після ночі, а тому розуміють, як дітям може бути тяжко. Тому варто розповісти, що вам допомагає. Це тільки зробить стосунки щирішими, нормалізує стан дітей і зніме зайву тривогу.

СТРЕС МОЖЕ ВПЛИВАТИ ЯК НА СТАН ДОРОСЛИХ, ТАК І НА СТАН ДІТЕЙ

У стані стресу відчуття часу та орієнтації в просторі може змінюватися - дітям може бути складно розраховувати, скільки потрібно часу на дорогу, на виконання завдань (коли ми в стані стресу у нас загострюються всі сенсорні відчуття - коли їх забагато, може здаватися, що час тягнеться дуже довго, чи навпаки миттєво). Можливо, використовувати будильники, пісочні годинники. Тому необхідно створювати навіть у приміщенні більше вказівників дороги, навігацію. І саме зараз ігри, які залучають просторове сприйняття, корисні.

БАГАТЬОМ ТРЕБА БУДЕ ЗВИКНУТИ ДО ХВИЛИНИ МОВЧАННЯ

В Україну повернулися діти, для яких хвилини мовчання в школах о 9:00 незвичні (не в усіх школах їх проводять). Багато питань від батьків саме про це.

Усе залежить від того, як саме пояснити сенс хвилини мовчання. Навіть маленькій дитині ми можемо сказати, що це можливість подякувати й згадати всіх, хто бореться чи постраждав під час війни. У цю хвилину ми можемо сказати дякую ЗСУ і всім, хто нас захищає, можемо помолитися, якщо у сім'ї так заведено, можемо уявити над собою та над класом будь-який символ сили, який буде для дитини зрозумілим і прийнятним. Якщо батьки знають, що в школі проводять хвилини мовчання, слід поговорити з дитиною вдома. І, звичайно, вчителі мають теж пояснити потребу в них.

ПЕРШІ МІСЯЦІ - НЕ ПРО ЗНАННЯ Й ДОСЯГНЕННЯ

Нехай мене вибачать усі освітяни та батьки - перші два місяці шкільного життя точно будуть не про знання та досягнення. Вони про співналаштування, про знайомство й контакт дітей. І чим більше ми в цьому допоможемо, тим швидше діти зможуть перейти саме до навчання. І тим менше буде проявів булінгу в школі.

Дітям одночасно тривожно виходити з онлайн-формату та важливо бути поруч наживо. Нам буде потрібно вигадувати більше спільних завдань, ігор, проєктів. Тільки коли дитині безпечно фізично та емоційно, коли вона відчуває себе "своєю" в групі, мозок починає працювати саме на засвоєння нового. І важливо пам'ятати, що ми швидше будемо втомлюватися від контактів.

СПОВІЩЕННЯ ПРО ПОВІТРЯНУ ТРИВОГУ КРАЩЕ ВИМКНУТИ

Наш аудіальний канал депривований [ ред. - втрат чогось такого, що дозволяє задовольняти базові потреби]. Забагато небезпечних подразників, пов'язаних зі звуками. Важливо подбати, щоб сигнали тривоги в дітей у телефонах були вимкнені, звуки дзвінків не були різкими, чи, може, їх взагалі слід замінити. Можливо, варто домовитися про створенні в школах "ресурсних тихих місць".

ШКОЛА - ТЕРАПЕВТИЧНИЙ ПРАКТИКУМ

Знову непедагогічне. Повторюся, зараз не час досягнень, оцінок і навантаження. Школа сама по собі зараз - терапевтичний практикум. Бо повертає відчуття "нормальності", режиму, спілкування, стимулювання до дій. Діти зможуть все надолужити, але саме зараз їм потрібна наша особлива уважність і підтримка.

ПІДРУЧНИКИ

Я обіцяла прочитати підручники для молодшої школи з української мови і літератури. Прочитала. Отримала рецензію від колег і дискримінаційну експертизу. І найближчим часом підготую матеріал з загальними (не буду писати про окремі підручники) пропозиціями для вчителів по темах, у яких ми саме зараз маємо бути уважними. І зовсім скоро буде в вільному доступі методичка для вчителів, створена за їхніми запитаннями (ми відповідали для сайту "НУШ" з колегою Наталією Подоляк). Напевно, найважливіше - аби наші діти відчували нашу близькість та віру в них.

ПРАКТИКИ

Завтра буде відкритий доступ до відео, яке ми створювали для Першого уроку в межах програми "Ти ЯК?". У ньому не буде роздумів про війну, не буде спонукань для рефлексій. Це мають робити ті, хто знаходяться поруч з дітьми та хто знайомий дітям і відчувається близьким та безпечним. На відео я дуже просто розповідаю дітям (1-6 клас) про різні емоції та показую 3 вправи: дихальну й дві ресурсні - стабілізаційні, - які можна використовувати та включати в будь-які моменти - на початку уроку, класній годині, в укритті

Ресурсна скриня - матеріали для дітей різного віку, які допоможуть навчити розрізняти емоції, усвідомлювати та скеровувати їх.

Книжечка-розмальовка з копінг стратегіями - добре, щоб у перші шкільні дні діти самі її розмалювали та тримали в рюкзачках.

Шаблон для спостережень і рефлексій із тілесної усвідомленості.

"Пастка для злості" - шаблон саморобки-розмальовки для скеровування агресії.

Плакат "Я можу" - для пояснення дитині, що таке "вікно толерантності", та пропозицією стратегій, як у нього повертатися (може висіти в класі).

"Оголошення" - можуть висіти на стінах у класі (пропозиції дій, які допомагають при сумі та злості).

Дихальні картки - картки з простими дихальними практиками, які можна проводити як у класі, так і в укритті. З них можна розпочинати урок, чи використовувати, коли потрібно заспокоїтися.

"Крокуй до укриття" - пісня-руханка, яку можна дітям нагадати перед початком навчального року (там є алгоритм дій при тривозі).

Картки сили - ідеї практик для стабілізації в офлайн- та онлайн-роботі з дітьми (картки з зображенням тварин, природних явищ, різних об'єктів, із пропозицією тілесних вправ, метафор сили, ігор) їх можна використовувати як руханки та як тілесні вправи.

Карткова гра для дітей та дорослих "Скажи мені. Сила запитань" - гра для відновлення та встановлення близькості, стабілізації, для скеровування до рефлексій.

Твоя сила - стабілізаційний практикум для дітей 8-14 років з 22 практиками ресурсності, усвідомлення емоцій, самопідтримки. Можна використовувати як в індивідуальній, так і в груповій роботі.

Стійкість для Стійких - 20 анімацій з тілесними стабілізаційними практиками (по 20 секунд).

Гра "Приховані дари - знаходь свою силу" - її можна використовувати як стабілізаційну практику: пропонувати картки перед контрольними роботами, коли діти тривожаться.

Я одночасно знаходжусь у кількох ролях. Я працюю з дітьми, які дуже сильні, але й дуже вразливі. Я мама - і наша донька йде до школи. І я дуже тривожусь. Я знаходжусь поруч із вчителями - і вклоняюсь їхній стійкості. І теж тривожуся за те, щоб їм вистачило сил впорались із відповідальністю та навантаженням.

Складність у тому, що ми по ходу напрацьовуємо новий для всіх досвід і самі часто не встигаємо адаптовуватися та відновлюватися.

Сил нам всім.
Світлана Ройз, дитяча й сімейна психологиня Титульне фото: freepic.com

# data[].attributes.attachment_link.title
"Колошкільне": добірка питань від батьків та відповіді на них від Світлани Ройз (+ посилання на практичні матеріали) | Нова українська школа

# data[].attributes.attachment_link.description
Більшість школярів і школярок цьогоріч зможуть навчатися очно, сидіти за партами, спілкуватися з однолітками та педагогами. Щоправда, в умовах війни

# data[].attributes.headline
КУРС ПІДВИЩЕННЯ КВАЛІФІКАЦІЇ ДЛЯ ОСВІТЯН «Перша психологічна допомога учасникам освітнього процесу під час та після завершення воєнних дій» 

# data[].attributes.subject
КУРС ПІДВИЩЕННЯ КВАЛІФІКАЦІЇ ДЛЯ ОСВІТЯН «Перша психологічна допомога учасникам освітнього процесу під час та після завершення воєнних дій» 

# data[].attributes.attachment_link.title
КУРС ПІДВИЩЕННЯ КВАЛІФІКАЦІЇ ДЛЯ ОСВІТЯН "Перша психологічна допомога учасникам освітнього процесу під час та після завершення воєнних дій"

# data[].attributes.attachment_link.description
КУРС ПІДВИЩЕННЯ КВАЛІФІКАЦІЇ ДЛЯ ОСВІТЯН "Перша психологічна допомога учасникам освітнього процесу під час та після завершення воєнних дій" Деталі курсу

# data[].attributes.headline
Всеукраїнська програма ментального здоров'я "Ти як?"

# data[].attributes.subject
Всеукраїнська програма ментального здоров'я "Ти як?"

# data[].attributes.headline
Психосоціальна підтримка в кризовій ситуації

# data[].attributes.subject
Психосоціальна підтримка в кризовій ситуації

# data[].attributes.body
Методичний посібник для педагогів

# data[].attributes.attachment_link.title
Посібник. Психосоціальна підтримка в кризовій ситуації

# data[].attributes.headline
Психосоціальна допомога внутрішньо переміщеним дітям,їхнім батькам та сім’ям з дітьми зі Сходу України

# data[].attributes.subject
Психосоціальна допомога внутрішньо переміщеним дітям,їхнім батькам та сім’ям з дітьми зі Сходу України

# data[].attributes.body
Посібник
для практиків соціальної сфери

# data[].attributes.headline
Суперкоманда проти мін

# data[].attributes.subject
Суперкоманда проти мін

# data[].attributes.body
комікс

# data[].attributes.headline
Плекати стійкість наших дітей

# data[].attributes.subject
Плекати стійкість наших дітей

# data[].attributes.body
Центр здоров'я та розвитку "Коло сім'ї"

# data[].attributes.attachment_link.title
Плекати стійкість наших дітей

# data[].attributes.attachment_link.description
Share your videos with friends, family, and the world

# data[].attributes.headline
Психологічна підтримка у часи війни

# data[].attributes.subject
Психологічна підтримка у часи війни

# data[].attributes.body
Центр здоров'я та розвитку "Коло сім'ї"

# data[].attributes.attachment_link.title
Психологічна підтримка у часи війни

# data[].attributes.attachment_link.description
Share your videos with friends, family, and the world

# data[].attributes.headline
Вікно толерантності

# data[].attributes.subject
Вікно толерантності

# data[].attributes.attachment_link.title
Window of Tolerance Ukrainian | Вікно толерантності |  Augeo Foundation & Stichting Kinderpostzegels

# data[].attributes.headline
Техніка релаксації Джейкобсона  

# data[].attributes.subject
Техніка релаксації Джейкобсона  

# data[].attributes.body
Зняття стресу та розслаблення

# data[].attributes.attachment_link.title
Техніка релаксації Джейкобсона - зняття стресу та розслаблення  - jacobson relaxation in Ukrainian

# data[].attributes.headline
Резилієнс і травма. Практична робота

# data[].attributes.subject
Резилієнс і травма. Практична робота

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Кабінет психолога

# data[].attributes.attachment_link.title
Резилієнс і трвама. Практична робота

# data[].attributes.headline
Курс з психологічно-емоційної підтримки для вчителів та шкільних психологів “Розумію”

# data[].attributes.subject
Курс з психологічно-емоційної підтримки для вчителів та шкільних психологів “Розумію”

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
25 відеоуроків, що розроблені досвідченими психологами та педагогами

Сертифікат про підвищення кваліфікації на 30 годин

Зручний темп навчання та доступ 24/7

Бонусні відео та вебінари від експертів зі світовим ім'ям

61A425A2-7C8D-4E9D-AED9-72F689A3C90E
Created with sketchtool.

Наказ до курс "Розумію"

Програму підвищення кваліфікації педагогів ГС "ОСВІТОРІЯ" Курс з психологічно-емоційної підтримки для вчителів та шкільних психологів "Розумію" можна завантажити тут.

Запрошуємо ознайомитися з додатковими матеріалами!

Наші друзі з Pure Edge, Inc підготували матеріали для української малечі. Завантажуйте та дбайте про стан дітей 4-9-ти років.

Зоя Литвин, голова ГС "Освіторія"

Ми, дорослі, маємо подбати про власний емоційний стан, і лише тоді можемо повною мірою дбати про наших дітей: удома та в класі. Ми поєднали теорію та практику психології і нейрофізіології, тому наш курс - це мандрівка до внутрішнього світу людини.

Через цей курс ми, команда "Освіторії" та партнери, звертаємося до кожного українського вчителя зі словами: "Я тебе розумію".

# data[].attributes.attachment_link.title
Розумію: Курс з психологічно-емоційної підтримки для вчителів та шкільних психологів

# data[].attributes.attachment_link.description
Ми, дорослі, маємо подбати про власний емоційний стан, і лише тоді можемо повною мірою дбати про наших дітей: удома та в класі. Ми поєднали теорію та практику психології і нейрофізіології, тому наш курс - це мандрівка до внутрішнього світу людини. Ця подорож - пʼять модулів, що обʼєднують дослідження від провідних світових експертів і практичний досвід найкращих українських учителів та психологів.

# data[].attributes.headline
Сайт підтримки жертв домашнього насильства

# data[].attributes.subject
Сайт підтримки жертв домашнього насильства

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
На сайті можна знайти підтримку та поділитись своєю історією.

Платформа "Мені здається"

В Україні онлайн-платформу для жертв домашнього насильства та аб'юзивних стосунків "Мені здається". За допомогою цього сервісу користувачі можуть анонімно поділитись своєю історією та не тримати свої переживання у собі.

Сайт створили Інститут когнітивного моделювання, "Товариство Червоного Хреста України" та телеведуча Марія Єфросиніна. "Мені здається" - це своєрідний онлайн-щоденник, де можна знайти підтримку та поділитись своїми переживаннями.

Можливість вільно сказати про проблему є першим кроком до звільнення і зцілення. Історії інших, хто пережив подібну ситуацію, можуть дати той важливий ковток повітря і сил, щоб вирватися з кола насильства

У випадку домашнього насильства за допомогою можна звернутись за номерами телефонів до:

102 ― Національна поліція України;

15-47 ― урядова гаряча лінія для постраждалих від домашнього насильства;

116-123 або 0 800 500 335 ― "Ла Страда";

772 або 0 800 500 225 ― Національна дитяча гаряча лінія;

мобільні бригади Міністерства соціальної політики в регіонах;

денні центри UNFPA;

@police_helpbot ― чат-бот у Telegram від МВС.

# data[].attributes.attachment_link.title
✍🏻 "Мені здається": в Україні створили анонімний онлайн-щоденник для жертв домашнього насильства | Na chasi

# data[].attributes.attachment_link.description
За допомогою сервісу "Мені здається" користувачі можуть анонімно поділитись своєю історією та не тримати свої переживання у собі.

# data[].attributes.headline
Консультації за принципом "рівний-рівному"

# data[].attributes.subject
Консультації за принципом "рівний-рівному"

# data[].attributes.body
У разі кібербулінгу

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Teenergizer Молодіжний проект Молодіжний проект

# data[].attributes.attachment_link.description
Молодіжний проект

# data[].attributes.headline
Корисні посилання щодо допомоги у разі кібербулінгу

# data[].attributes.subject
Корисні посилання щодо допомоги у разі кібербулінгу

# data[].attributes.headline
Куди потрібно звертатися за допомогою тим, хто перебуває за кордоном

# data[].attributes.subject
Куди потрібно звертатися за допомогою тим, хто перебуває за кордоном

# data[].attributes.headline
Вартові безпеки

# data[].attributes.subject
Вартові безпеки

# data[].attributes.body
Кілька порад щодо того, як підійти до розмови з дитиною про війну

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Війна приносить в життя дітей втрату, невизначеність, активізує страх та тривогу. Діти втрачають звичну повсякденність та впорядкованість життя. Зазвичай відчуття безпеки та захищеності діти шукають у своїх батьків.

Пропонуємо кілька порад щодо того, як підійти до розмови з дитиною про війну.
1. Надавайте інформацію відповідно до віку дитини та подбайте, щоб вона не ретравмувала дитину.
Діти з найменшого, дошкільного віку, мають право знати, що відбувається у їхній країні, але дорослі також мають відповідальність убезпечити їх від небезпечного контенту. Говоріть з дітьми зрозумілою їм мовою, через казки та історії, де наприклад, козаки боролися проти зла, захищали свою землю ("Котигорошко", "Чарівні історії про козаків" тощо). Під час розмови стежте за реакціями дитини та будьте чутливими до її рівня тривоги. Це нормально, якщо ви дуже переживаєте через те, що відбувається, але пам'ятайте, що діти сприймають емоційні сигнали від дорослих, тому говорячи з дитиною, намагайтеся тримати контроль над емоціями. Нагадайте, що багато людей наполегливо працюють не лише в Україні, а й у всьому світі, щоб закінчити війну.
2. Дбайте про медіагігієну та медіаграмотність вашої дитини в умовах війни.
Будьте уважними до того, яку інформацію отримують діти, прислухайтеся до їхніх розмов, аналізуйте їхні запитання до вас. Діти можуть отримувати інформацію з різних джерел, тому важливо уточнювати у вашої дитини, звідки вона дізналася ту чи іншу інформацію і якщо вона неточна або неправдива - виправити це. Можна почати з таких запитань: "Це цікава думка. Розкажи, чому ти так думаєш?", "Мені важливо почути твою думку про це...", "Як ти думаєш, де ми можемо отримати більше інформації про це?". Навчіть дитину тому, що таке медіаграмотність та критичне мислення, розкажіть про те, як і для чого можуть поширюватися фейки. Саме тоді, коли дитина запитує, висуває гіпотези, шукає причини - вона мислить, важливо скеровувати дитину та вчити перевіряти знайдену інформацію у різних джерелах, які вважаються достовірними. Нагадайте дитині, що вона може поговорити з вами чи іншим значимим дорослим, коли захоче.
3. Обмежте потік новин.
Подумайте про те, щоб вимикати новини при дітях дошкільного або молодшого шкільного віку. Новинний контент наразі є травмуючим для них, може викликати багато занепокоєння та підсилювати тривогу і страх. З дітьми середнього шкільного віку та підлітками ви можете використовувати перегляд новин як можливість обговорити, що відбувається в країні та у вашій громаді зокрема з використанням вищезазначених порад. Також подумайте, як і що ви говорите про ситуацію з іншими дорослими, особливо коли дитина може це чути або бути присутньою під час розмови. Намагайтеся, наскільки це можливо, ввечері, замість перегляду новин з дітьми, робити з ними релаксаційні вправи, грати в ігри, дивитися мультфільми або читати казки разом.
4. Зосередьте увагу на допомозі.
Дітям важливо знати, що люди допомагають одне одному. Розкажіть, до прикладу, про роботу волонтерів, які надають підтримку всім, хто її потребує, або про те, що робить територіальна оборона. Якщо дошкільня або дитина молодшого шкільного віку захоче підтримати тих, хто допомагає, намалювавши малюнок, плакат або написавши вірш - підтримайте її у цьому. Підлітки можуть виявити бажання приєднатися до роботи у гуманітарному штабі чи іншій діяльності. Розкажіть їм, як це зробити, і пам'ятайте, що безпека вашого підлітка - понад усе. Відчуття того, що ми всі робимо щось для наближення перемоги, надає відчуття єдності та приносить стишення і психологічний комфорт.
5. Слідкуйте за станом дитини.
Оскільки війна триває і новини про воєнні події оточують нас звідусіль, триваючи нон-стоп, важко зосередитися на чомусь іншому. Водночас ви - батьки, найбільш значимі люди та орієнтир для своєї дитини, а їй вкрай важливо, щоб ви цікавилися й новинами із її життя. Продовжуйте спостерігати за станом дитини, запитуйте час від часу: "Як у тебе справи?", "Як ти почуваєшся?", "Що в тебе нового? Чи ти знаєш, як справи у ...(ім'я друга/подруги дитини?", "Чи є у тебе питання, які б ти хотіла/хотів обговорити?".
6. Подбайте про себе.
Обмежте своє перебування в мережі та читання новин, наскільки це можливо. Натомість зосередьтеся на якомусь важливому завданні або робіть те, що допомагає розслабитися та відновитися. Діти зрозуміють реакцію дорослих на новини, тому якщо ви справляєтеся з ситуацією - це допомагає і дітям.

# data[].attributes.attachment_link.title
Як говорити з дітьми про війну: поради психологів

# data[].attributes.attachment_link.description
Кілька порад щодо того, як підійти до розмови з дитиною про війну.

# data[].attributes.headline
Твоя сила. Практикум для дітей та підлітків

# data[].attributes.subject
Твоя сила. Практикум для дітей та підлітків

# data[].attributes.body
Книга дитячої психологині Світлани Ройз

# data[].attributes.headline
Супергерої безпеки

# data[].attributes.subject
Супергерої безпеки